Title: Výchozí v CRP-KYBER21
Course: CRP-KYBER21

Výchozí kategorie pro úlohy sdílené v kontextu "CRP-KYBER21".

Feedback shared by this category's questions, if right: Vaše odpověď je správná.
Feedback shared by this category's questions, if partly right: Vaše odpověď je částečně správná.
Feedback shared by this category's questions, if wrong: Vaše odpověď je chybná.

Q: Pokud stahuji například nelicencovaný software z veřejných úložišť, tak...:
- ...můžu být v klidu. Přeci stačí, když se mi příslušný soubor v pořádku stáhne, nic jiného neřeším. (Tak to určitě ne. Zda se soubor stáhl celý nebo ne nevypovídá nic o jeho nebezpečnosti nebo důvěryhodnosti.)
- ...měl/a bych si pohlídat pouze to, zda mám v zařízení antivirový program. (Tak napůl máte pravdu: ano, mít antivirový program na všech zařízeních je důležité, ale pokud se pravidelně neaktualizuje, je to k ničemu. Je dobré proto kontrolovat, že se antivirová ochrana aktualizuje.)
- ...vím, že si zadělávám na mnoho problémů, proto se tomu raději vyhýbám. (To je správná odpověď. Jen namátkou bychom mohli vyjmenovat problémy právního rázu nebo nezvané pasažéry (například malware), které si spolu se soubory můžeme z nedůvěryhodných zdrojů stáhnout.Důležité je mít antivirovou ochranu a kontrolovat, že se pravidelně aktualizuje.)
A: ...vím, že si zadělávám na mnoho problémů, proto se tomu raději vyhýbám.

Q: Využívat veřejnou Wi-Fi například k přihlašování do internetového bankovnictví nebo školního systému je:
- Super nápad, nehrozí mi přece žádné riziko. (Tak to určitě ne: není vhodné využívat veřejnou Wi-Fi pro zadávání jakýchkoli osobních údajů typu přihlašovacích jmen, hesel nebo pin kódů. Je potřeba počítat se situací, že taková síť není dostatečně zabezpečená.)
- Maximálně bezpečné, veřejné sítě jsou dnes již dostatečně spolehlivé a zabezpečené. (Tak to raději ne: i dnes mnoho veřejných sítí nemá pořádné zabezpečení. I přesto, že se situace postupem času lepší, zadáváním jakýchkoli osobních a citlivých údajů stále velmi riskujeme.)
- Opravdu špatný nápad. (To je správná odpověď. Přihlašování se do citlivých systémů na veřejné Wi-Fi je nejen nebezpečné, ale také se jedná o špatný návyk. Pokud však nemůžeme jinak a potřebujeme si například něco rychle v internetovém bankovnictví nebo školním systému zkontrolovat, je žádoucí využívat virtuální privátní VPN síť, která poskytuje určitý stupeň ochrany. Ani ta však není 100%, navíc pozor! Nikdy nepoužívejme VPN, kterou najdeme někde zdarma na internetu! Vždy doporučujeme využívat maximálně důvěryhodného zdroje – například VPN, kterou nám poskytuje univerzita.)
A: Opravdu špatný nápad.

Q: Právě mi přišla zpráva z adresy, která na první pohled vypadala jako oficiální e-mail informačního systému mé vysoké školy. Zpráva obsahovala výzvu, že mám obratem změnit své heslo do informačního systému za pomoci odkazu, jenž byl součástí e-mailu. Vlivem toho, že jsem si pořádně nezkontroloval/a odesílatele a další náležitosti zprávy, odevzdal/a jsem své heslo a přihlašovací údaje útočníkovi. Co bych měl/a udělat?
- Rychle si změním své heslo, a budu doufat, že jsem se vyhnul/a problému. (To není špatný nápad. Pokud obratem zjistíme, že jsme zadali své přihlašovací údaje, kam jsme neměli, ale máme ještě prostor (tedy víme, že útočník ještě nezměnil například naše heslo), můžeme je rychle změnit. Upozorňujeme však, že ne vždy je změna hesla výhrou. Útočník například mohl stihnout odeslat další phishingové e-maily z naší e-mailové adresy, což se v prvních chvílích nemusíme ani dozvědět. Doporučujeme tedy vždy kontaktovat příslušnou osobu v rámci univerzity, která řeší bezpečnostní incidenty. Není mezi možnostmi lepší odpověď?)
- Odpovím útočníkovi a zdvořile ho požádám, aby mi navrátil mé přihlašovací údaje a opustil můj účet. (Tak to určitě ne. Za žádných okolností nikdy nekomunikujme s útočníkem. Pokud opravdu zjistíme nebo máme podezření, že došlo k úniku našich citlivých údajů, tak co nejrychleji kontaktujeme příslušnou osobu v rámci univerzity, která řeší bezpečnostní incidenty.)
- Nahlásím okamžitě zcizení přihlašovacích údajů příslušné osobě v rámci univerzity, která řeší bezpečnostní incidenty, a při té příležitosti si obratem změním své heslo, pokud to již neprovedl útočník. (To je správná odpověď. Ano, nahlášení tohoto podvodného jednání zkušenému expertovi může celou situaci ulehčit. Rychlost přitom hraje vždy významnou roli, a proto mysleme na možnosti zaslání příslušných „důkazů“. Nejrychlejší způsob, jak předat důležité informace příslušnému člověku, je přeposlat samotný e-mail, nejlépe však i s hlavičkami a přílohami či odkazy, pokud se v e-mailu vyskytují.)
A: Nahlásím okamžitě zcizení přihlašovacích údajů příslušné osobě v rámci univerzity, která řeší bezpečnostní incidenty, a při té příležitosti si obratem změním své heslo, pokud to již neprovedl útočník.

Q: Ransomware aneb vyděračských software je jeden z nejzákeřnějších typů útoku. Ransomware zašifruje naše data tak, že k nim ztratíme přístup, a za jejich obnovení požaduje škodlivý program zaplacení určité částky (v posledních letech nejčastěji v bitcoinové měně). Není možné jej za žádných okolností podceňovat. Dokázali byste proto identifikovat, co dělat, pokud jsou naše data tímto softwarem zašifrována?
- Zaplatím vše, co si útočník řekne, abych se dostal ke svým datům, protože je nemám nikde jinde zálohována. (Tak to určitě ne: není vhodné cokoli útočníkovi platit nebo se podvolit jeho nátlaku dříve, než problém nahlásím kyberbezpečnostnímu týmu. Pokud jsme data neměli zálohované, tak se musíme smířit s tím, že jsme o ně možná přišli.)
- Vím, že data zašifrovaná ransomware jsou prakticky ztracená. Abych tomuto předcházel/a, tak si vždy svá data pečlivě zálohuji. (To je správná odpověď: pravidelným zálohováním dat můžeme předcházet nejen komplikovaným problémům v rámci ransomware útoku, ale také například katastrofám typu zcizení či ztráty zařízení. Samozřejmostí je také aktualizovaný antivirový program.)
- Preventivně nebudu stahovat nic, co by mohlo ransomware obsahovat. (To není špatný nápad. Je však důležité podotknout, že ransomware se může dostat do našeho zařízení vysoce nepozorovaně – například někdy stačí jen kliknout na podvržený zkrácený odkaz a oheň je na střeše. Proto je důležité nejen pravidelně aktualizovat antivirový program, ale také dostatečně zálohovat data.)
A: Vím, že data zašifrovaná ransomware jsou prakticky ztracená. Abych tomuto předcházel/a, tak si vždy svá data pečlivě zálohuji.

Q: Informace v hlavičce e-mailové zprávy...
- ...jsou vždy pravdivé a nelze je zfalšovat. (To není správná odpověď, ale kéž by to tak bylo...)
- ...zvládne zfalšovat jen velký profesionál v oblasti hackingu a kyberkriminality. (To není správná odpověď: zkuste si cvičení uvedené v modulu a uvidíte, že hlavičku zvládne zfalšovat kdokoliv.)
- ...dokáže zfalšovat a podvrhnout úplně kdokoliv. (To je správně: je to skutečně velmi jednoduché. Proto musíme být obezřetní a dávat si pozor, zda e-mail opravdu odeslal uvedený odesílatel.)
A: ...dokáže zfalšovat a podvrhnout úplně kdokoliv.

Q: V případě, že obdržíme spam, je vhodné...
- ...otevřít ho a alespoň se podívat dovnitř, co nám nabízí. (Tak to raději ne: už otevřením spamu můžeme dát odesílatelům signál, že naše e-mailová schránka je aktivní. Díky tomu nám pak mohou spamy chodit ještě o to více.)
- ...odpovědět na něj s tím, že si podobné zprávy nepřejeme dostávat. (Tak to raději ne: už jen otevřením spamu často dáváme odesílatelům signál, že naše e-mailová schránka je aktivní – natož odpovědí. Díky tomu nám pak budou spamy chodit ještě o to více.)
- ...ignorovat ho a bez otevření přesunout do koše. (To je správná odpověď, prostě ho ignorujeme a mažeme.)
A: ...ignorovat ho a bez otevření přesunout do koše.

Q: E2E (end-to-end, nebo také koncové šifrování) označuje způsob šifrování, kdy jsou...
- ...zprávy čitelné (nezašifrované) pro kohokoliv během celého procesu posílání. (To bohužel není správně, takové šifrování by nemělo příliš mnoho smyslu...)
- ...zprávy čitelné (nezašifrované) pouze na zařízení odesílatele a zařízení příjemce. (To je správně! Ostatně proto se mu také hezky česky říká koncové šifrování.)
- ...zprávy čitelné na zařízeních příjemce a odesílatele a také na serveru zprostředkovatele komunikace (např. Facebooku). (Pozor, to není správná odpověď... Tento typ šifrování existuje a využívá se často, ale nejde o to pravé ořechové E2E šifrování komunikace.)
A: ...zprávy čitelné (nezašifrované) pouze na zařízení odesílatele a zařízení příjemce.

Q: Můj nadřízený mi posílá fakturu, kterou je prý třeba co nejrychleji proplatit. Co bych měl udělat?
- Fakturu v příloze stáhnout a otevřít, podívat se, co je to za platbu a zda je v pořádku. (To by nebyl dobrý nápad – i toto může být cesta, jak do našeho zařízení propašovat malware.)
- Odpovědět na přijatý e-mail a zeptat se, zda jde skutečně o fakturu, kterou máme proplatit. (To je dobrý nápad, odpovědí přímo na přijatý e-mail však píšeme zpátky útočníkovi a dá se předvídat, co nám odpoví...)
- Kontaktovat nadřízeného jiným kanálem, například na jeho telefonní číslo, které mám ve svém telefonu uložené. (To je správná reakce na tento typ e-mailu. V případě, že pochybujeme, je vhodné si vše ověřit jiným komunikačním kanálem.)
A: Kontaktovat nadřízeného jiným kanálem, například na jeho telefonní číslo, které mám ve svém telefonu uložené.

Q: Které z následujících hesel je nejbezpečnější a trvá nejdéle prolomit?
- Hesloheslo (Tak to určitě ne! A ještě bychom možná k tomu přidali několik vykřičníků! Pro představu, pokud toto heslo použijeme, tak útočníkovi prakticky předáváme přístup k našemu účtu na zlatém podnosu. Schválně zkuste odhadnout, jak dlouho by takové heslo trvalo prolomit… Překvapivě by to útočníkovi nezabralo ani hodinu. Je tedy vždy důležité používat frázová hesla, která obsahují minimálně 12 znaků.)
- ModráKenguraZpíváNa100Procent (Ano, to je správná odpověď. Vždy dbáme na to, aby naše heslo bylo frázové a aby obsahovalo nejméně 12 znaků, která budou obohacena o mezery, čísla, interpunkce, symboly apod. Pro zajímavost: prolomení hesla – ModráKenguraZpíváNa100Procent, by útočníkovi trvalo miliardy let.)
- E8ga6v#i (To není špatný nápad. Tady však narážíme na problém, že si takové heslo můžeme špatně pamatovat. Přece jen frázové heslo, které se skládá třeba z části básně nebo scenerie cestou do práce či vzpomínky z dětství je o poznání lépe zapamatovatelné. Nehledě na to, že právě delší hesla, která se skládají minimálně z 12 znaků jsou jednak definována zákonnými požadavky, ale také pro útočníka o dost hůře prolomitelná. Není mezi možnostmi lepší varianta?)
A: ModráKenguraZpíváNa100Procent

Q: Jaký je doporučený způsob na ověření síly svého hesla?
- Nepotřebuji si své heslo ověřovat, jsem si na 100 % jistý/á, že je neprolomitelné. (Můžeme si myslet, že naše heslo je dostatečně silné k tomu, aby odolalo případnému prolomení, ale může to být pouze naše zbožné přání. Všechna hesla jsou totiž prolomitelná! Otázkou je, za jak dlouho dokáže útočník heslo prolomit. Z toho důvodu tedy doporučujeme využívat online nástroje k ověření síly hesel, nikdy do nich ale nezadáváme skutečné heslo – jen hesla podobná počtem a typem znaků.)
- Zadám svoje heslo přesně jak je do prvního online nástroje na kontrolu síly hesel, které na internetu najdu. (To není špatný nápad. Tady však pozor! Využití online nástrojů na kontrolu je vhodné, nikdy však nezadávejme heslo v jeho přesném znění. Doporučujeme vždy zadávat typově podobná hesla, tj. použít stejnou délku a znakové sady (malá/velká písmena, číslice). Například místo „ocelovyzajicHOP5skace“ zadat „oranzovazebraRUN7bezi“ atd. Není mezi možnostmi odpovědí lepší varianta?)
- Svoje heslo raději trochu pozměním a až potom použiji ověřený online nástroj na kontrolu síly hesel. (Ano, to je správná odpověď. Nikdy nezadávejme do jakéhokoli online nástroje stejně znějící heslo! Vždy je potřeba jej překlopit do typově podobného, tedy například místo skutečného hesla „ocelovyzajicHOP5skace“ zadat typově podobné a délkou stejně dlouhé heslo „oranzovazebraRUN7bezi“ atd. Osvědčený nástroj k ověření hesla najdete odkázaný přímo v modulu.)
A: Svoje heslo raději trochu pozměním a až potom použiji ověřený online nástroj na kontrolu síly hesel.

Q: Které z následujících doporučení je správné?
- Pro každý účet používám jedinečné heslo a abych si je všechny nemusel/a pamatovat používám správce hesel. (Ano, to je správná odpověď. Používat správce hesel nám nejenže usnadní čas, ale k tomu i víme, že naše hesla jsou zašifrovaná, a tedy bezpečně střežená.)
- Svoje hesla si zapisuji na papírek, který nosím v peněžence stále s sebou, abych si je všechny nemusel/a pamatovat. (To není úplně špatný nápad, ale stoprocentně bezpečné to není ani zdaleka. Papírek můžeme někde ztratit, založit nebo se jinak mechanicky poškodí, a v tu chvíli se nacházíme v obrovských problémech, pokud si hesla nepamatujeme. Navíc ho může někdo najít... Pro usnadnění manipulace s hesly doporučujeme používat správce hesel, v rámci kterého stačí si pamatovat primárně jedno heslo – tzv. master heslo. Pokud skutečně chcete používat papírek a nedáte si to vymluvit, nepište na něj alespoň heslo celé – například si pamatujte posledních pět šest znaků (nebo poslední slovo frázového hesla) nebo doprostřed zapsaného hesla pár znaků přidejte – vy budete vědět, co tam chybí nebo co je navíc, případnému nálezci papírku to ale dramaticky přidělá práci. Není mezi možnými odpověďmi lepší varianta?)
- Pro každý účet používám stejné heslo, aby se mi přihlašování ke všem účtům lehko pamatovalo. (Tak to určitě ne. Používat jedno heslo ke všem účtům není nikdy dobrý nápad! Proč? V momentě, kdy útočník prolomí heslo k jednomu účtu, otevře se mu cesta i ke všem ostatním. Což je situace, ve které by se nikdo nikdy neměl ocitnout. Doporučujeme tedy používat správce hesel v rámci kterého platí, že si stačí pamatovat jedno heslo – tzn. master heslo.)
A: Pro každý účet používám jedinečné heslo a abych si je všechny nemusel/a pamatovat používám správce hesel.

Q: Kdy a za jakých okolností bych měl/a používat vícefaktorové ověřování?
- Vícefaktorové ověřování si navolím ve věcech pracovních a zbytek neřeším, mám přece všude silná hesla. (To není špatný nápad. Ano, pro ochranu účtů s vysokým stupněm důležitosti musíme být ještě o krok napřed, a tedy si volit vícefaktorové ověřování, pokud máme tu možnost. Tady však pozor! Nejen naše pracovní záležitosti by měly spadat pod tuto vyšší úroveň ochrany. Pokud nám to okolnosti umožňují, tak je vždy lepší volit tuto metodu zabezpečení i pro naše soukromé účty, především pro náš soukromý e-mail.)
- Vícefaktorové ověření není třeba používat, stačí když si navolím dostatečně silné a tedy neprolomitelné heslo. (Tak to určitě ne. Tady musíme upozornit na fakt, že každé heslo je prolomitelné. Z toho vyplývá, že je nutné používat například i správce hesel a vícefaktorové ověření by mělo být takovou třešinkou na dortu symbolizujícího naše úsilí o maximální zabezpečení naší virtuální identity.)
- Vícefaktorové ověření je v dnešní době prakticky nutností, proto jej používám všude, kde mi to systémy a aplikace nabízí. (Ano, to je správná odpověď. Pokud chceme dostatečně chránit svá data a předcházet jejich potencionálnímu zcizení, tak vícefaktorové ověřování by mělo být součástí našeho každodenního života, a to nejen pracovního, ale i osobního.)
A: Vícefaktorové ověření je v dnešní době prakticky nutností, proto jej používám všude, kde mi to systémy a aplikace nabízí.

Q: Vishing neboli voice-phishing je podvodná metoda, která se v posledních letech vyskytuje stále častěji. Podstata tohoto útoku tkví v tom, že útočník, který zavolá s naléhavým problémem (např. napadení bankovního účtu) a vydává se třeba za člena uživatelské podpory po nás požaduje okamžité nahlášení citlivých údajů typu pinů, přihlašovacích hesel apod. Pokud by se Vám někdo v takovéto naléhavé záležitosti ozval, jak byste zareagovali?
- Předám veškeré údaje, však se mi představil a působil podle hlasu profesionálně. (Tak to určitě ne. Za žádných okolností nikdy nepředáváme žádné citlivé údaje útočníkovi – volajícímu. Důležité je také nepodlehnout nátlaku, který může být na nás kladen a ověřit si veškeré skutečnosti.)
- Odpovím volajícímu, zda by se mi mohl prokázat jiným způsobem. (To není špatný nápad. Pokud během telefonátu zjistíme, že po nás chce volající citlivé údaje, které se běžně nikdy po telefonu nesdělují, tak bychom si určitě měli prověřit o koho se jedná. Určitě ale nestačí např. to, že se nám znovu představí... Není mezi možnostmi odpovědí lepší varianta?)
- Přihlašovací údaje nesdělím a poznamenám si číslo, ze kterého útočník volal. (Ano, to je správná odpověď. Je důležité zdůraznit, že nikdy nesdělujeme žádné citlivé údaje po telefonu, ještě k tomu osobám, které na nás vyvíjí byť jen nepatrný nátlak. Nejlepší v této situaci je ověřit si identitu volajícího jiným způsobem, případně si poznačit i jméno jakým se volající představil nebo cokoli, co by mohlo bát nápomocné k odhalení útočníka. Veškeré tyto údaje je poté vhodné předat pověřené osobě nebo osobám, například kyberbezpečnostnímu týmu nebo IT oddělení naší univerzity.)
A: Přihlašovací údaje nesdělím a poznamenám si číslo, ze kterého útočník volal.

Q: V pondělí ráno cestujeme MHD do práce a abychom ušetřili čas, odpovídáme na první urgentní e-maily, které se za víkend nakupily v e-mailové schránce. Díky tomu jsme ale náchylní k metodě sociálního inženýrství zvané Shoulder-surfing. Lze se pro této metodě nějak bránit?
- Nic se proti tomuto dělat nedá, toto podvodné jednání je tak promyšlené, že prakticky není možné minimalizovat následky a škody. (Tak to určitě ne. Rozhodně je důležité si uvědomit, že na nás v kyberprostoru čekají ještě horší a promyšlenější nástrahy. V případě shoulder-surfingu totiž úplně stačí, když nebudeme nikde na veřejnosti, kde je větší koncentrace jedinců, řešit činnosti citlivé povahy.)
- Vždy se budu snažit vyhýbat řešení pracovních e-mailů nebo zadávání různých přihlašovacích údajů do systémů na veřejném místě, tedy například v přeplněné tramvaji apod. (To je správná odpověď! Jen namátkou bychom mohli vyjmenovat problémy typu – odcizení účtů, získání citlivých informací plynoucích například z e-mailů apod.)
- Stačí mít všude zadané silné heslo a správce hesel, který je za mě vyplní. Díky tomu se nebudu muset bát jeho zneužití nebo zcizení. (Tak to raději ne! Ano, mít silné heslo je vždy důležité, ale nikdo nám nezaručí, že útočník neodpozoruje třeba něco dalšího – obsahy důležitých pracovních e-mailů, přihlašovací jména či jiné citlivé informace apod. Je tedy důležité dávat si vždy pozor, co na místě s vysokou koncentrací lidí zadáváme nebo hledáme na našem mobilním zařízení.)
A: Vždy se budu snažit vyhýbat řešení pracovních e-mailů nebo zadávání různých přihlašovacích údajů do systémů na veřejném místě, tedy například v přeplněné tramvaji apod.

Q: Právě vám přišel od nadřízeného e-mail s požadavkem okamžitého proplacení faktury. Faktura byla vystavena na poměrně vysokou částku a z e-mailu je patrné, že zaplacení nesnese odkladu. Existují nějaké prvky, které by nám teď dokázaly odhalit, jestli požadavek není podvržený?
- Neexistují žádné prvky, tedy nemám, jak poznat, že se jedná o podvržený e-mail. (Tak to určitě ne. I přesto, že těchto prvků není mnoho, tak vždy je minimálně důležité zkontrolovat adresu odesílatele, zda není podvržená. Od věci také není ověření si u nadřízeného, zda opravdu tento požadavek chce provést vzhledem k tomu, že se jedná například o fakturu obsahující vysokou částku.)
- Naléhavost a vysoká částka, která má být zaplacena. Nic jiného už nekontroluji. (To není špatný nápad. Ne vždy však tyto e-maily obsahují jednu z těchto oblastí, přičemž metody a možnosti útočníků se různí. Je tedy vždy důležité zkontrolovat také adresu odesílatele, případně ověřit požadavek jinou cestou – například telefonicky. Není mezi možnostmi lepší odpověď?)
- Nejlepší bude nadřízenému zavolat a ověřit si jeho požadavek jinou cestou. (Ano, to je správná odpověď. V kyberprostoru se musíme mít stále na pozoru, a proto vždy je nezbytné u každého e-mailu zkontrolovat, zda adresa odesílatele není podvržená a je totožná s adresou například Vašeho nadřízeného atd. Především si ale musíme ověřit u nadřízeného, zda opravdu tento požadavek chce provést, a to jinou cestou než e-mailem – například telefonicky.)
A: Nejlepší bude nadřízenému zavolat a ověřit si jeho požadavek jinou cestou.

Q: Představte si následující situaci: jdete ráno do práce, spěcháte a najednou uvidíte ležet před vchodem do budovy USB flash klíčenku. Možná si řeknete, že asi patří někomu z kolegů, a proto jej seberete a vezmete. V kanceláři poté „flashku“ zapojíte do svého pracovního zařízení. Po prozkoumání zjistíte, že neobsahuje nic kloudného, jen pár nic neříkajících složek. Rozhodnete se ji tedy odevzdat na vrátnici. Byl tento postup správný?
- Všechny kroky byly správně. Musím se podívat, komu patří a komu ji mohou vrátit. (Tak to určitě ne. Nikdy není vhodné do svého pracovního či osobního zařízení vkládat jakékoli neznámé nosiče, u kterých si nejste jisti, z jakého zdroje pocházejí nebo co obsahují. Snadno byste se tak mohli stát obětí baitingu a přenést si tímto do zařízení škodlivý kód, aniž byste o tom tušili.)
- Náhodně nalezený flash-disk bych neměl/a připojovat do svého PC. (Ano, to je správná odpověď. Nikdy do svých pracovních ani osobních zařízení nezapojujte a nevkládejte nosiče (flash disky, SD karty...), u kterých si nejste jisti původem a obsahem!)
- Nalezené nosiče zkusím zapojit do zařízení, které nepoužívám pro pracovní účely. (Určitě je vždy lepší, pokud chcete zjistit, komu USB paměť patří, ji zapojit do zařízení, které nevyužíváte pro pracovní nebo osobní účely – třeba do nějakého starého a vyřazeného NTB. Na takovou činnost je vždy lepší mít dostatek zkušeností, neboť škodlivý software není lehce rozpoznatelný. Nechme to tedy na odborníky - není mezi možnostmi lepší odpověď?)
A: Náhodně nalezený flash-disk bych neměl/a připojovat do svého PC.

Q: Antivirový program je dnes nezbytnou součástí ochrany naší kyberbezpečnosti. Dává smysl jich na jedno zařízení, například počítač, instalovat více?
- Ano, použiji dva antivirové programy: dva poskytnou silnější ochranu než jeden. (Tak to určitě ne! Dva aktivní antivirové programy najednou mohou paradoxně sílu ochrany snižovat.)
- Ne, dva antivirové programy najednou mohou paradoxně sílu ochrany snižovat. (Ano, to je správná odpověď. Doporučuje se najednou provozovat pouze jeden aktivní antivirový program. Pokud si u nějakého souboru nejsme jistí a hledáme tzv. druhý názor, můžeme využít jednorázové antivirové nástroje jako je např. Virus Total.)
- Ano, ale pouze za předpokladu, že jeden z nich nebudu aktualizovat. (Tak to spíše ne. Možná bude docházet k méně kolizím antivirové ochrany, ale stále platí, že je vhodné vybrat si jen jeden antivirus, ten nainstalovat a udržovat ho aktuální.)
A: Ne, dva antivirové programy najednou mohou paradoxně sílu ochrany snižovat.

Q: Na náš počítač se dostal ransomware, naše data jsou zašifrována a vyděrači za ně požadují platbu v digitální měně bitcoin. Co uděláte?
- Zaplatím a nikomu to neřeknu. Stydím se, že jsem naletěl/a na podvržený email a infikoval/a si tak počítač. (Tak to určitě ne! Není třeba se stydět, je třeba to řešit a nebýt na to sami. Kontaktujte kyberbezpečnostní tým, který vám bude s řešením nepříjemné situace odborně asistovat. Určitě se do vyjednávání a řešení situace nepouštějte sami.)
- Ihned kontaktuji kyberbezpečnostní tým, který mi bude asistovat v procesu vyjednávání. (Ano, to je správná odpověď. Kontaktujte kyberbezpečnostní tým, který vám bude s řešením nepříjemné situace odborně asistovat. Určitě se do vyjednávání a řešení situace nepouštějte sami.)
- Pokusím se počítač několikrát zrestartovat, někdy to může pomoci. (To raději ne. U některých typů ransomware útoků to možná pomůže, ale ve většině případů tím například snížíte čas určený útočníky k zaplacení. Raději kontaktujte kyberbezpečnostní tým, který vám bude s řešením nepříjemné situace odborně asistovat. Určitě se do vyjednávání a řešení situace nepouštějte sami.)
A: Ihned kontaktuji kyberbezpečnostní tým, který mi bude asistovat v procesu vyjednávání.

Q: Vaše kamarádka Vás prosí, abyste se na jejím počítači přihlásili k síti eduroam pomocí svého jména a hesla – jí totiž z nějakého důvodu zrovna přihlášení nefunguje. Co uděláte?
- Přihlásím se, je to přeci moje kamarádka: nemám důvod ji podezírat z plánování nějakého útoku. (Tak to určitě ne! Kamarádka sice nemusí být žádná útočnice, ale nemůžeme vědět, zda je její zařízení bezpečné.)
- Odmítnu. Kamarádku sice osobně znám, ale nemůžu si být jistý/á, že je její zařízení bezpečné. (To je správná odpověď. Jednoduše prostě nemůžeme vědět, zda je její zařízení bezpečné.)
- Přihlásím se, ale zase se poté, co kamarádka svůj problém se sítí vyřeší, odpojím a ověřím si, že si její zařízení moje údaje nepamatuje. (Tak to není nejlepší řešení – nemůžeme vědět, zda je její zařízení bezpečné. To, že si zařízení naše přihlašovací údaje nepamatuje ještě neznamená, že je během zadávání neodposlouchával útočník. Svoje údaje prostě na jejím počítači zadávat nebudeme.)
A: Odmítnu. Kamarádku sice osobně znám, ale nemůžu si být jistý/á, že je její zařízení bezpečné.

Q: Útočník mi ukradl notebook, na kterém byla citlivá data o smlouvách a výplatách zaměstnanců naší katedry. Vadí, nebo nevadí?
- Nevadí, do notebooku se stejně nedostane: mám k přihlášení do Windows nastavené silné heslo. (Tak to bohužel neplatí. Útočník ve většině případů může počítač jednoduše otevřít a pevný disk z něj vyndat. Následně ho připojí ke svému počítači a k datům na našem disku se tak dostane i bez znalosti hesla do Windows. Ovšem pouze za předpokladu, že náš pevný disk nebyl zašifrovaný – v takovém případě bude mít útočník smůlu.)
- Vadí. K datům se dostat může, pokud data na pevném disku v počítači nebyla chráněna šifrováním. (Ano, to je správná odpověď. Proto je dobré šifrovat disky, především pokud pracujeme s citlivými daty.)
A: Vadí. K datům se dostat může, pokud data na pevném disku v počítači nebyla chráněna šifrováním.