Title: Bezpečné zařízeníSecure device
Course: CRP-KYBER21 > Section: Modul 5: Bezpečné zařízeníModule 5: Secure device

Bezpečná zařízeníSecure devices

Počítače, telefony, tablety, chytré hodinky, robotické vysavače nebo na síť připojené centrifugy v laboratoři. To všechno (a mnoho dalšího) jsou zařízení, která mohou být využita k útoku na naši kyberbezpečnost. Musíme je proto chránit, a to jak s ohledem na jejich fyzickou ochranu, tak s důrazem na jejich programové vybavení a data, která do nich ukládáme. V pátém modulu se společně zaměříme na obecná pravidla ochrany zařízení, promluvíme si o využití šifrování a na závěr se plynule dostaneme i k tématu potřeby zálohování dat a souborů z našich zařízení.Computers, phones, tablets, smart watches, robotic vacuum cleaners or networked centrifuges in the lab. These (and many more) are all devices that can be used to attack our cyber safety. We must therefore take measures to protect them – regarding both their physical protection as well as the software and the data we store on them. In the fifth module, we'll look at the general rules for device protection, discuss the use of encryption, and finally, seamlessly move on to the importance of backing up our files.

Zamykat, zamykat, zamykatLock, lock, lock

Kdo si nezamyká počítač při odchodu z kanceláře, a ještě si k tomu nechává třeba v prohlížeči přihlášený Facebook, ten si přímo říká o klasický žert, kdy kolegové na sociální síť pod jeho jménem nasdílí nevhodné komentáře. To je ale ve finále to nejmenší, co se může stát. Zařízení je prostě v době, kdy ho nepoužíváme, třeba zamykat – jinak na něm může kdokoliv provádět cokoliv a celé naše nastavování silných hesel anebo 2FA je nám úplně k ničemu. Potřeba fyzické ochrany se samozřejmě týká i telefonů a dalších zařízení.Not locking your computer when leaving the office, and even staying signed into Facebook, means outright asking for a classic prank, where colleagues share inappropriate comments on the social network under your name. In the end, that's the least that can happen. Your computer simply needs to be locked when not in use – otherwise anyone can do anything with it, and all of your efforts in setting up strong passwords or 2FA are completely in vain. Of course, the need for physical protection also applies to phones and other devices.

Vyzkoušejte si... rychle uzamknout svůj počítač s Windows. Stiskněte kombinaci kláves Ctrl + Alt + Delete a vyberte možnost Uzamknout. Ještě rychlejší je využít klávesové zkratky pomocí současného stisknutí klávesy Windows a písmene L. To při odchodu od počítače zvládnete během vteřiny. Na Macu můžeme využít klávesové zkratky Control + Command + Q a na zařízení s Linuxem většinou funguje kombinace Ctrl + Alt + L.Try for yourself... quickly locking your Windows computer. Press the key combination Ctrl + Alt + Delete and select Lock. Even faster is to use the keyboard shortcut Windows Key + L. That takes less than a second to do when leaving your computer. A similar shortcut for Mac computers is Control + Command + Q while on Linux, Ctrl + Alt + L does the trick most of the time.

Moje je moje, tvoje je tvojeWhat’s mine is mine, what’s yours is yours

Moje pracovní zařízení je moje zařízení a můj účet je můj účet. Potřebujeme zkontrolovat pracovní poštu, ale notebook se nám vybil a k dispozici teď máme jen starší domácí počítač našeho potomka? A máme jistotu, že je jeho zařízení skutečně bezpečné? Nebo takhle: spolužačka na přednášce se nemůže připojit k síti eduroam a poprosí nás, abychom se v jejím zařízení přihlásili na svoje jméno a heslo. Vzpomínáte na techniku sociálního inženýrství nazvanou pretexting? Takže s omluvou odmítneme. Moje pracovní zařízení je prostě moje a moje údaje jsou taky moje, nikomu je nepůjčujeme. My work device is my device and my account is my account. Need to check work e-mail, but our laptop is dead and the only device at our disposal is an older home computer of our offspring? Do we have a guarantee their device is secure? Or picture this: a classmate is unable to connect to the eduroam network during a lecture, asking us to sign in to the network on her device using our own credentials. Remember the social engineering technique called pretexting? So we politely decline with an apology. My work device is simply mine and my data is mine too, we don't lend it to anyone.

Číst směrnice má smyslIt does make sense to read the guidelines

Každá instituce má směrnice, které upravují, co se smí a co se nesmí. Některé směrnice míří přímo na práci s IT a na kyberbezpečnost, je proto vždy rozumné si je nastudovat.Every institution has guidelines governing what is and is not allowed. Some guidelines are aimed directly at working with IT and cybersecurity, so it is always wise to make yourselves familiar with them. <school-specific>Na MUNI je vhodné si nastudovat především směrnice MUNI č. 10/2017 a č. 9/2017. Co se v nich dozvíte? Například jak přistupovat k využívání vlastních zařízení (telefonů, notebooků atp.) pro pracovní účely. At MUNI, it is particularly advisable to study MUNI directives 10/2017 and 9/2017.

Soukromá zařízení v pracovním nasazeníPrivate devices in work deployment

Pokud máme pracovní zařízení, používáme k pracovní agendě vždy přednostně to. Ne vždy ale máme svůj vlastní pracovní telefon nebo notebook, a tak se může stát, že soukromá zařízení využíváme třeba pro psaní pracovních e-mailů nebo proplácení faktur. Pokud tomu tak je, musíme opravdu důsledně dbát všech zásad z ostatních modulů, jako např. volit silná hesla, mít nainstalovaný antivirový program (viz dále) atp. Je to na naši zodpovědnost. If we have a work device, we should always prefer it for work-related matters. However, not every employer provides you with your own work phone or laptop. Thus, some of us may end up using a personal device for sending out work e-mails or paying invoices. In that case, we need to be really strict about all the policies and guidelines from other modules, such as choosing strong passwords, having an antivirus program installed (see below), etc. This is our responsibility.

Pozor! Používání zařízení se vždy řídí směrnicemi. Attention! Device use is always subject to guidelines. <school-specific: propojit s interními směrnicemi>Směrnice MUNI č. 10/2017, článek 3, odstavec 5, o osobních zařízeních říká toto: „Uživatel je oprávněn přistupovat k IT MU i prostřednictvím technického a programového vybavení, sítí a služeb, které do nich nespadají. Zároveň je však povinen zajistit, aby tak nezpůsobil bezpečnostní incident.“ The MUNI directive no. 10/2017, article 3, paragraph 5, says the following regarding user devices: „The user is allowed to access MU IT even through external hardware and software equipment, networks and services. At the same time, it is the user’s responsibility to ensure they do not cause a security incident by doing so.“

Stojí za to potlačit zvědavostIt’s worth to contain your curiosity

Na chodbě na okenním parapetu se povaluje opuštěná USB paměť. Nebo v knihovně někdo zapomněl na stole paměťovou SD kartu. Zvědavost nás pálí, často i v představě dobrého skutku, že podle souborů na „flashce“ či na kartě najdeme majitele a jeho ztracenou paměť mu vrátíme. Zvědavost ale musíme potlačit, tento typ útoku se na přirozenou lidskou zvědavost spoléhá – a často úspěšně. K našemu zařízení prostě nepřipojujeme žádná neznámá média, protože nikdy nevíme, co na nich číhá.There is an abandoned USB stick lying on the windowsill in the hallway. Or someone left an SD card on a desk in the library. We’re burning with curiosity, and we’re also tempted by the idea of an act of kindness: We’ll track down the owner by examining the files on the flash drive and we’ll return the lost property with its precious content. In this case though, our natural human curiosity must be contained, since it’s the exact thing this type of attack is banking on – often successfully. We simply never plug any unknown media into our device, because we never know what lurks there.

Antivir a aktualizaceAntivirus and updates

Antivir je stále nutnostAntivirus is still a must

Každý den stahujeme soubory z internetu a otvíráme dokumenty z pošty. Naším zařízením projdou desítky a stovky souborů, které mohou být potenciálně nebezpečné: mohou v sobě ukrývat škodlivý kód. Mít na svém zařízení antivirový program, který dokáže tyto potenciálně nebezpečné soubory identifikovat a zastavit dříve, než napáchají škodu, je jednoznačně potřeba. Antivirový program je také nutné udržovat aktualizovaný, ale o to se většinou postará program sám automaticky.Every day we download files from the internet and open documents from the mail. Hundreds and hundreds of potentially dangerous files pass through our devices, possibly containing malicious code. Protecting your device with antivirus software, able to identify and stop these potentially dangerous files before they can cause any damage, is by all means crucial. You also need to keep your antivirus protection up to date, but the software will usually take care of this automatically.

Víte, že... více není vždy lépe? Není dobré na jedno zařízení instalovat více antivirových programů. Ačkoliv se může zdát, že duální ochrana bude efektivnější, dva a více aktivních antivirových programů mohou vést naopak ke kontraproduktivní detekci nebo nedostatečné ochraně. Tématem je také antivirový program na mobilních zařízeních. Obecně ho doporučujeme i zde, zásadnější prevencí je tu však pravidelná aktualizace operačního systému (např. Android) a nainstalovaných aplikací.Did you know? More isn’t always better! It's not a good idea to install multiple antivirus programs on one device. While dual protection may seem more effective, two or more active antivirus programs can lead to counterproductive detection or inadequate protection. Antivirus on mobile devices is also a topic on its own. We generally recommend it here as well, but keeping your apps and operating system (e.g. Android) up-to-date plays a much more important role.

Aktualizujme, i když nás to zdržujeUpdate, even if it’s inconvenient

Ano, aktualizující se Windows v momentě, kdy to nejméně potřebujeme (třeba když máme za pět minut důležitou poradu), to je skutečně otrava. Ale aktualizace nejsou jen nové funkce a vizuální změny v operačním systému – aktualizace jsou především reakce na odhalené bezpečností díry. Automatické aktualizace proto nikdy nevypínáme a pokud je nám nabídnuta možnost je odložit, odkládáme je jen ve velmi zásadních případech. Tato pravidla se týkají nejen operačního systému Windows, ale také všech nainstalovaných aplikací a programů a samozřejmě i systému na našem mobilním telefonu nebo tabletu (např. Android).No doubt that a Windows update kicking in at the worst possible moment (like five minutes before an important meeting) can be a real nuisance. But updates aren't just about new features and visual changes to the operating system. They are, above anything else, a response to discovered security holes. That's why we never disable automatic updates, and if we're offered the option to postpone them, we only do so in especially critical cases. These rules apply not only to the Windows operating system, but also to all installed apps and programs and, of course, to the system on our mobile phone or tablet (e.g. Android).

Většina systémů a aplikací se aktualizuje sama a automaticky (popřípadě nám existenci aktualizací oznámí a vyzve nás k jejich instalaci), ale i tak je dobré kontrolovat, že automatické aktualizace probíhají. Pokud zjistíme, že tomu tak není, je vhodné tuto skutečnost hlásit a řešit s IT podporou. Most systems and applications update automatically (or notify us when updates are available and prompt us to install them), but it's still a good idea to check that automatic updates are active. If we find that this is not the case, it is advisable to report this and address it with the help of IT support.

Vyzkoušejte si... některý z mnoha hlídačů aktualizací. Na počítači máme většinou velké množství aplikací a pravidelně sledovat, zda jsou všechny skutečně aktualizovány, může být celkem náročné. Proto existují nástroje, které nás na nové verze programů umí upozornit. Vyzkoušet můžete např. Avira Software Updater (omezená verze zdarma) nebo SUMo (verze zdarma). Try it yourself: One of the many update watchdogs. We usually have lots of applications installed on our computers, and it can be quite a challenge to regularly check that every single one of them is up-to-date. That's why there are tools that can alert us about new versions of software. You can try, for example, Avira Software Updater (limited free version) or SUMo (free version).

Zařízení není jen...A device is not just...

...počítač a telefon!...a computer or a phone!

Jak dramaticky roste množství zařízení kolem nás, které jsou připojená k internetu, roste spolu s tím i počet možností, kudy vést útok na naše kyberbezpečí. V době takzvaného internetu věcí, kdy jsou ke globální síti připojeny i naše lednice, žárovky, domácí bezpečností kamery, chytré televize nebo mikroskopy v laboratoři , je třeba mít se na pozoru. Případy, kdy útočníci využili slabého zabezpečení těchto zařízení a například odmrazili ledničku nebo vystrašili obyvatele bytu zhasínáním a rozsvěcením světel v posledních letech přibývá. Většinu rizik lze vyřešit starými dobrými postupy: pevná hesla, pravidelné aktualizace atp. Řešení některých bezpečnostních rizik těchto zařízení je ale mimo možnosti nás jako uživatelů – je ale dobré o rizicích alespoň přemýšlet: co by se mohlo stát, pokud by útočník například získal kontrolu nad mým robotickým vysavačem? Dokážeme si takový scénář představit? Může být reálnější, než se zdá. As the number of internet-enabled devices around us dramatically grows, so does the number of ways to attack our cyber safety. In the age of the so-called Internet of Things, where even our refrigerators, light bulbs, home security cameras, smart TVs, and microscopes in the lab are all connected to a global network, we need to stay on guard. We’re seeing more and more cases of attackers taking advantage of weak security on these devices and, for example, defrosting a fridge or scaring the occupants of an apartment by turning their lights on and off. Most risks can be solved with good old-fashioned practices: strong passwords, regular updates, etc. While it is beyond our capabilities as users to address some of the security risks of these devices, it is good practice to at least think about the possibilities: What could happen if an attacker gained control of my robot vacuum cleaner, for example? Can we imagine such a scenario? It may be more real than it seems.

...robotický vysavač a chytrá žárovka...a robot vacuum or a smart light bulb

Počítač, telefon, tablet, chytrá žárovka nebo inteligentní lednička... Nezapomínáme ještě na něco? Ještě jsou tu zařízení, které nedržíme v ruce každý den jako telefon či tablet, ani nejsou tak sexy jako moderní prvky chytré domácnosti nebo chytré vybavení v kanceláři či laboratoři. Jsou to všechny ty krabičky za stolem a pod televizí, které nás propojují s globální komunikační sítí: Wi-Fi, routery, rozbočovače, zesilovače atp. I ty mohou být cílem či prostředníkem útoku. V zaměstnání za nás jejich bezpečnost řeší kyberbezpečnostní tým a IT oddělení, doma se o ně ale musíme většinou postarat sami. A computer, a phone, a tablet, a smart light bulb or a smart fridge... Aren’t we forgetting something? There are devices we don't hold in our hands every day like a phone or tablet, nor are they as sexy as all the modern elements of a smart home or smart equipment in an office or lab. We’re talking about all those mundane boxes behind the desk and under the TV that connect us to the global communication network: Wi-Fi, routers, hubs, amplifiers, etc. These too can be targets or facilitators of an attack. At work, the cybersecurity team and IT department handle their security for us, but at home we’re usually on our own.

Víte že... byla doba, kdy se dalo z názvu sítě poskytovatele internetu UPC odvodit heslo a během vteřiny se tak připojit i na zabezpečenou domácí WiFi vašeho souseda – a skrze to třeba až do jeho síťového datového úložiště plného soukromých souborů? Dnes už to tak jednoduché není, ale co vaše domácí heslo na Wi-Fi? Odpovídá tomu, co jsme si o heslech ukázali v modulu 2? Není čas ho změnit? Prostudujte si návod k vašemu zařízení, kde zjistíte, jak na to. Did you know? There was a time when you could deduce the password to your neighbor’s UPC Wi-Fi network just from its name. And from there, maybe go on to access their network-attached data storage full of private files? It's not so simple these days, but what about your home Wi-Fi password? Does it follow the rules about passwords we discussed in module 2? Isn't it about time you changed it? Read the instructions for your device to find out how.

ŠifrováníEncryption

Šifrovat jako na skautském tábořeEncrypting our data like the Boy Scouts

Raději tedy poněkud sofistikovaněji, než jak se šifruje na skautském táboře. O šifrování už jsme mluvili v modulu 3 o bezpečné komunikaci v souvislosti s takzvaným E2E šifrováním. Zabezpečení komunikace ale není jediná oblast, kde šifrování může pomáhat. Stalo se vám už také někdy, že jste ve veřejném počítači nebo na veřejném místě zapomněli svoji USB paměť? Kdokoliv ji našel, mohl se dostat jednoduše ke všem souborům, které na ní byly uloženy. Doufejme, že to nebyly žádné citlivé dokumenty... Přitom by stačilo tuto paměť zašifrovat – tak se na šifrování pojďme podívat trochu blíže a podrobněji. Když mluvíme o šifrování, myslíme tím většinou nějaký (často velmi složitý) matematický proces, který zajišťuje, že informace, které chceme zabezpečit, budou čitelné pouze pro toho, kdo má klíč k jejich rozšifrování. Šifrování je velmi efektivní metoda a setkáváme se s ním v mnoha různých podobách. Actually, we should go about our encryption efforts in a more sophisticated manner. Module 3 already mentioned encryption in secure communication in the form of so-called E2E encryption. But secure communication is not the only area where encryption can help. Also, have you ever had the experience of forgetting your USB stick plugged in a public computer or left laying in a public place? Whoever found it could have easily accessed all the files that were stored on it. Let's hope there weren’t any sensitive documents... Yet, we could have simply encrypted the flash drive, couldn’t we? So let’s take a closer and more detailed look at encryption. When we talk about encryption, we usually mean some (often very complex) mathematical process, which ensures that the information we want to secure is only readable by whoever has the key to decrypt it. Encryption is a very effective method and comes in many different forms.

Šifrování komunikace – v dnešní době běžně posíláme citlivé informace e-mailem nebo přes komunikační aplikace. V modulu 3 už jsme si ukázali, že zprávy posílané přes internet mohou být za určitých podmínek po cestě přečteny – a že řešením je třeba takzvané E2E (koncové) šifrování. Pokud už si na něj nevzpomínáte, vzhůru zpět do modulu 3! Communication encryption – nowadays we send sensitive information via e-mail or messaging applications on a regular basis. Module 3 already mentioned that messages sent over the internet can be read on their way under certain conditions, and that a solution might be the so-called E2E (end-to-end) encryption. If you don't remember it anymore, back to module 3!

Brouzdání po webu – prohlížení webu není nic jiného než neustálý proud souborů, textů a obrázků mezi námi a počítači v internetu – tzv. servery. Toto posílání se odehrává přes různé protokoly, jedním z nich je i protokol HTTP. Aby bylo zajištěno, že je naše brouzdání webem o něco bezpečnější, využívá se jeho šifrovaná varianta HTTPS. Dnes už většina stránek používá HTTPS: tedy umožňuje uživatelům například bezpečné přihlašování do internetového bankovnictví či emailové schránky tak, aby posílané informace nemohl nikdo odposlouchávat cestou po síti.Surfing the web – browsing the web is nothing more than a constant stream of files, text and images being transmitted between us and computers on the internet – called servers. This transmission takes place over various protocols, one of which is HTTP. To ensure that our web browsing is a little more secure, an encrypted variant called HTTPS is used. Most sites use HTTPS nowadays: allowing the user to, for example, log into their online banking in a secure manner, with the guarantee that no one can eavesdrop on the information being sent back and forth.

Vyzkoušejte si... doplněk do prohlížeče HTTPS Everywhere! Některé webové stránky šifrovanou variantu protokolu HTTP nabízejí, ale při běžném prohlížení webu se tento protokol neaktivuje. Tento nenápadný doplněk stačí nainstalovat a on se pak už vždy postará o to, aby byl zabezpečený protokol HTTPS aktivován všude tam, kde je k dispozici. Try for yourself: The HTTPS Everywhere browser extension! Some websites do offer an encrypted version of HTTP, but its use is not activated by default. Just install this unobtrusive add-on and it will make sure that the secure HTTPS protocol is always picked automatically wherever available.

Používání VPN – „virtuální privátní síť“ nám umožňuje připojit se do sítě univerzity z domova a využívat tak všech služeb a výhod naší instituce, jako bychom byli přímo na univerzitě. Internetový provoz je při využití technologie VPN šifrován, takže nikdo nemůže zachytit, pozměnit nebo dokonce monitorovat naši aktivitu. The use of VPN – a virtual private network allows us to connect to the university network from home and enjoy all the services and benefits of our institution as if we were on campus. When using VPN technology, all of our Internet traffic is encrypted and no one can intercept, modify or even monitor our activity.

Víte, že... VPN můžete využít například pro přístup k placeným elektronickým odborným zdrojům z domova? Využijte ji ale i pro mnoho dalších činností. Návody ke zprovoznění VPN na naší univerzitě najdete naDid you know? You can use a VPN to access paid electronic academic resources from the comfort of home. And that is just a start; you can use it for all sorts of different activities. You can find instructions for setting up a university VPN over at <school-specific>.

Šifrování datových úložišť – zatím jsme si využití šifrování ukazovali především v oblastech, kde informace někam putují. Šifrovat ale můžeme i ty informace, které někde ukládáme a nikam se neposílají – třeba soubory v našem počítači nebo v telefonu. I ty mohou být ohroženy, například když dojde k odcizení našeho zařízení. Nebo si upřímně odpovězte na otázku, kolikrát jste někde zapomněli svou USB paměť tak, že k ní a k datům na ní mohl mít přístup v podstatě kdokoliv...? Kdyby byla tato „fleška“ šifrována, bez klíče by se k nim žádný náhodný nálezce nedostal. Data storage encryption – so far, we have shown the use of encryption mostly in contexts where information travels somewhere. However, we can also encrypt information stored at rest – like the files on our computer or phone. These could also be compromised, for example if our device is stolen. Ask yourself: Honestly, how many times have you left your USB stick somewhere, available for virtually anyone to browse through your files...? If the flash drive was encrypted, no incidental finder would be able to view its contents without a key.

Vyzkoušejte si... šifrování externí USB paměti ve Windows. Nebudete k tomu potřebovat žádnou speciální aplikaci, šifrovací nástroj BitLocker je implementován přímo do operačního systému Windows. Připojte USB paměť, v průzkumníku Windows klikněte pravým tlačítkem na její ikonku a zvolte možnost Zapnout nástroj BitLocker. Dalším procesem už vás systém provede. Jen nezapomeňte heslo, které k zašifrování USB paměti použijete – uložte si ho třeba do správce hesel. Také pozor: disk zašifrovaný nástrojem BitLocker rozšifrujete pouze na zařízeních s Windows.Try for yourself: Encrypting external USB memory in Windows. You won't need a special application to do this – the BitLocker encryption tool is included as part of the operating system. Connect your USB stick, right-click on its icon in Windows Explorer and select Turn on BitLocker. The system will guide you through the rest of the process. Just make sure to remember the password you use to encrypt the drive – save it in your password manager, for example. Also note: You can only decrypt a BitLocker-encrypted drive on devices running Windows.

Tam, kde se pracuje s citlivými informacemi, se šifrují i pevné disky v počítači. Představte si, že útočník odcizí fyzicky váš notebook – nezná vaše heslo do systému Windows, ale to mu nezabrání dostat se k vašim datům uloženým v notebooku. Jak? Jednoduše počítač otevře a pevný disk z něj vyndá. Následně ho připojí ke svému počítači a k datům na vašem HDD se tak bez potíží dostane. Ovšem pouze za předpokladu, že váš pevný disk nebyl zašifrovaný – v takovém případě bude mít útočník smůlu. In environments where sensitive information is handled, encrypting computers’ entire hard drives is a common practice. Imagine an attacker physically steals your laptop. They may not know your Windows password, but that won't prevent them from being able to view your files. How? Simply open the computer and remove the hard drive. They can then connect the drive to their own computer and browse your files at their discretion – but only if your hard drive hasn’t been encrypted, in which case the attacker will be out of luck.

Šifrování je silná technologie, ale může být i zneužita.
Pojďme se ještě zastavit u tématu zálohování a ransomware.Encryption is powerful technology, but it can also be abused.
Let’s take a look at the topics of backups and ransomware.

Zálohuji, zálohuješ, zálohujemeBackups, backups, backups

Propočty jsou to možná trochu divoké, ale uvádí se, že jen v USA každý týden selže na 140 000 pevných disků. Ve spěchu každodenní činnosti si mnohdy ani neuvědomíme, co by se stalo, kdyby zrovna náš disk odešel do věčných lovišť. Ve chvatu digitálních životů necháváme soubory na ploše v počítači nebo ve složce Dokumenty na lokálním zařízení, na telefonu nebo třeba tabletu. Tam naše data nejvíce ohrožují dvě hrozby: nečekané selhání zařízení (resp. pevného disku) a hrozba zvaná ransomware. Četli jste příběhy v prvním modulu? Tak to už jste o ransomware útocích slyšeli. The calculations may be a little wild, but it is reported that 140,000 hard drives fail every week in the US alone. In the rush of our everyday tasks, we rarely pause to think about what would happen if our hard drive suddenly kicked the bucket. We tend to leave our files right on the desktop or in our Documents folder, stored locally on the device. When stored locally on a device, there are two threats looming over our files: unexpected device (or hard drive) failure and a threat called ransomware. Have you read the stories in the first module? In that case, you've already heard about ransomware attacks.

Ransomware

Ransomware je záškodnický program, který si v nepozornosti stáhneme z podvrženého e-mailu nebo se k nám bez našeho vědomí nastěhuje při návštěvě napadeného webu. Ransomware pak zašifruje naše data, zablokuje nám přístup k zařízení a za zpětné rozšifrování dat žádá výkupné. Výkupné se většinou platí v anonymních digitálních měnách – a nebývá to málo peněz. Ransomware is malicious software that is inadvertently downloaded from a spoofed e-mail, or installed without our knowledge while browsing a compromised website. When activated, the ransomware encrypts our files, blocks our access to the device, and demands a ransom to decrypt the data back. The ransom is usually paid in anonymous digital currencies – and tends to be not a small amount of money.

Víte, že... průzkum agentury Sophos State of Ransomware 2021 ukázal, že průměrná hodnota zaplaceného výkupného se pohybuje kolem 3,6 milionu korun, mediánová hodnota pak kolem 200.000 Kč? Jen 8 % napadených institucí ale dostane zpátky skutečně úplně všechna data, která byla zašifrována; 29 % pak ne víc než polovinu původních dat. Přesto mnoho z nich zaplatí: k datům se nemají jinak jak dostat, protože neřešili zálohování. A ransomware se samozřejmě týká i fyzických osob. Did you know? The State of Ransomware 2021 survey conducted by the company Sophos showed that the average value of ransom paid is around CZK 3.6 million, with a median value of around CZK 200,000. But only 8% of compromised institutions actually get all of their encrypted data back; 29% get no more than half of the original data. Yet many of them still choose to pay: they have no other way to access the data because they did not set up a backup solution. And of course, ransomware also targets individual home users.

Ransomware vás často také postaví do časové tísně: "pokud nezaplatíte co nejrychleji, začnu mazat vaše soubory." Zákeřný ransomware Jigsaw a jeho následné varianty například po zašifrování vašich souborů každou hodinu několik smažou – čím déle otálíte s placením výkupného, tím více vašich souborů nezvratně mizí. Pokud nezaplatíte do 72 hodin, smaže se všechno. Desítky variant a klonů ransomwaru Jigsaw zákeřnou časovou strategii převzalo; dnes navíc ještě třeba vyhrožují tím, že vaše citlivá data a soubory zveřejní. Ransomware will also often create time pressure: "if you don't pay as soon as possible, I'll start deleting your files." The insidious Jigsaw ransomware and its subsequent variants, for example, delete several files every hour after encrypting your files – the longer you delay paying the ransom, the more of your files irreversibly disappear. If you don't pay within 72 hours, everything is deleted. Dozens of variants and clones of Jigsaw ransomware have adopted the insidious time pressure strategy; nowadays, they may even threaten to make your sensitive data and files public.

Víte, že... někteří kyberzločinci mají zákaznické linky? Skutečnost, že třeba nevíte jak funguje bitcoin a kde ho získat není pro útočníky žádný problém: některé ransomware mají odkaz na chat s živou podporou: pracovník „zákaznického“ centra vás hezky uvítá, vše vám vysvětlí a celým procesem placení výkupného za svá data vás provede. Byznys je byznys a kyberkriminalita se v posledních letech výrazně profesionalizovala. Když ale zálohování věnujete pár chvil, ušetříte si čas, nervy i finance. Did you know? Some cybercriminals actually have customer service lines! The fact that you may not know how bitcoin works and where to get it is not an issue to the attackers: The ransomware might display a link to a live chat support. A "customer" service employee will greet you nicely, explain everything, and walk you through the entire process of paying the ransom for your data. Business is business, and cyber-crime grew much more professional in recent years. But if you take a few moments to set up a backup strategy, you'll save yourself time, nerves and money.

Jak se tedy ransomware útoku bránit?
Nainstalujte si antivirus a udržujte ho aktualizovaný.
Aktualizujte i všechny své programy, webové prohlížeče a operační systém.
Zálohujte svá důležitá data. How to defend against a ransomware attack?
Install antivirus software and keep it up-to-date.
Regularly update all of your applications, your web browser, and your operating system.
Backup your important files.

Co zálohovat? Which files should be backed up?

Prioritizujte! Ne všechny soubory jsou si rovny, některé jsou důležitější než jiné. Rozepsaná diplomka nebo draft odborného článku mají zcela jistě vyšší hodnotu než vtipné obrázky stažené z Facebooku. Až ransomware zaútočí, kvůli veselým GIFům s koťátky nejspíš nebudeme peněženku ani otevírat – kvůli bakalářce ve stavu téměř před odevzdáním už ale v zoufalství možná prasátko rádi rozbijeme. Není proto třeba zálohovat úplně všechno, ale hodí se rozsegmentovat si soubory: vyberte to nejdůležitější, nejzásadnější. Prioritize! Not all files are made equal, some are more important than others. An unwritten thesis or a draft of a professional article is certainly more valuable than funny images downloaded from Facebook. When ransomware hits, we probably wouldn't even consider opening our wallet to save a few hilarious GIFs of kittens. But to save a bachelor's thesis almost ready to be handed in, we might be willing to break the piggy bank out of desperation. So there's certainly no need to back up everything, but it's a good idea to segment your files: pick the most important, the most essential.

Lokálně nebo v cloudu? Locally or in the cloud?

Zkopírovat si zálohu rozepsané diplomky z plochy na externí flash paměť není nejoptimálnější cesta – ale i to je lepší než vůbec nic. Jaké jiné možnosti ale máme? While copying a backup of your dissertation from your desktop to an external flash drive is not the most optimal way, it’s still better than nothing at all. What other options are there?

Záloha do cloudu. Asi nejčastěji dnes využívanou metodou je tzv. záloha do cloudu. V cloudu máme data zálohovaná okamžitě a kdykoliv přístupná i z našich ostatních zařízení. Většinou vše jednou nastavíme a pak na zálohování můžeme zapomenout – vše se děje automaticky. Skutečnost, že jsou data "někde online v cloudu" sebou však nese jiná bezpečnostní rizika a je dobré se řídit radami ohledně pevného hesla a 2FA. V rámci univerzity využíváme pro cloudové ukládání souborů platformu Cloud backup. Probably the most widely used method today is so-called cloud backup. In the cloud, our data is not only backed up, but also instantly accessible at any time from any of our devices. Usually we go through an initial setup and once done, we can forget about the backup completely – everything happens automatically. However, the fact that the data is "somewhere online in the cloud" comes with its own security risks. Therefore it's a good idea to follow the best practices around strong passwords and 2FA. Within the university, we recommend using <school-specific>. Více informací a návody najdete na for cloud storage. More information and how-to guides can be found at <school-specific>.

Pozor! Ani cloud není imunní proti ransomware útokům. "Pokud mám na PC nastavené zálohování do cloudového úložiště a stanu se obětí ransomware útoku, zasáhne to i moje soubory v cloudu?" Teoreticky ano. Pokud využíváte cloudové úložiště jako je Google Drive nebo OneDrive a máte na svém zařízení nainstalovaný program, který se automaticky stará o nahrávání vašich souborů do cloudu a o jejich aktualizaci, může se stát, že zákeřný ransomware soubory zašifruje a nic netušící aktualizační program nahradí soubory v cloudu zašifrovanými verzemi. Většina cloudových úložišť to ale vyřeší za vás: třeba OneDrive si sám všimne, že změny souborů vykazují známku ransomware útoku a provede nás procesem obnovy souborů. Beware! Not even cloud storage is immune to ransomware attacks. If I have a cloud backup set up on my PC and I fall victim to a ransomware attack, will my files in the cloud be affected? In theory, yes. If you use cloud storage like Google Drive or OneDrive, you probably also have a program installed on your system which takes care of automatically updating (synchronizing) your backup. In that case, it's possible that as ransomware starts encrypting your files, the unsuspecting synchronization app would simply overwrite your cloud backup with the encrypted “new version” of the files. In reality, most cloud storage providers have thankfully thought about this possibility. OneDrive, for example, is able to detect that changes to your files show signs of ransomware activity, and will guide you through the recovery process.

Lokální záloha může probíhat na externí média. Nikdo dnes už asi nezálohuje vypalováním na CD nebo DVD nosiče, ale takový externí pevný disk může být dobrá volba. I zde lze zálohování zautomatizovat: existují programy, které po připojení externího disku umí automaticky odeslat zálohy přednastavených souborů a složek na disk tak, abychom to nemuseli dělat ručně. Možná řešení konzultujte s IT podporouLocal backups can be created using external media. No one backs up to CDs or DVDs anymore, but an external hard drive can be a good option. Here too, backups can be automated: there are programs that can automatically send backups of selected files and folders to an external drive when it is connected, saving us the bother of doing it manually. Consult <school-specific>. Je však třeba myslet na to, že zálohy musíme dělat pravidelně, a že nemůžeme nechávat externí disk připojený k zařízení konstantně – až přijde ransomware, zašifruje i připojená externí média (včetně třeba takové USB paměti) a zálohy na externích nosičích mu tak mohou podlehnout také. IT support for possible solutions. However, it is important to keep in mind that backups must be done regularly, and that we cannot leave the external drive connected to the device constantly – when ransomware hits, it will most likely also encrypt connected external media (drives, USB sticks), so our backups might succumb to it as well.

Co si z toho odnést?
Je dobré zálohovat důležité soubory, protože o ně můžeme lehko přijít.
Kromě nečekaného selhání pevného disku nás může ohrozit i ransomware.
Ransomware zašifruje naše data a za přístup k nim bude žádat výkupné.
Když máme data někde zálohována, bolí nás tahle nepříjemná situace méně.
Zálohovat se dá do cloudu (OneDrive atp.) nebo lokálně (externí pevný disk atp.).What’s most important:
It pays off to back up important files, as we could easily lose them.
In addition to unexpected hard drive failure, ransomware can put us at risk.
Ransomware will encrypt our data and demand a ransom for access.
If we have our data backed up somewhere, this predicament hurts less.
You can back up to the cloud (OneDrive, etc.) or locally (external hard drive, etc.).

Pozor! Co dělat, když se něco pokazí? V případě, že došlo k bezpečnostnímu incidentu nebo máte podezření, že mohlo být narušeno vaše kyberbezpečí, obracejte se na Attention! What to do in case something goes wrong? In case of a security incident, or if you suspect your online safety might have been compromised, reach out to <school-specific>.